Nu får ni börja.
Kom ihåg att ge det här till era föräldrar direkt när ni kommer hem.
Öppna inte själva.
Albert-Einstein Cole.
Nicola-Tesla Hertz.
Marie-Curie Fortune.
Tack.
Theodor-Adorno Strauss.
Vad fick du?
- 127. - Det går bara att få 100.
Jag fick bara 67.
Men jag är lättad, det kunde ha varit mycket lägre.
- Säg hej till min vän. - Du har inga vänner.
- Det här är Isaac-Newton Midgeley. - Zak.
- Hej. - Hej.
Han är en -7. Jag har aldrig gillat dig.
- Jag trodde han var din vän. - Håll tyst. Och vänta.
På vad?
En superfrekvent person som möter en person med superlåg frekvens.
Det borde framkalla... Nåt slags reaktion.
Intressant.
Kom in, Zak. Din mamma är här.
- Nu, Zak! - Kommer, mrs Cook.
Hur länge?
Exakt en minut.
- Min flicka. - Pappa.
Så...
Du förstår väl vad detta innebär? Att ditt liv kommer att förändras?
Ja.
Hur känns det?
Jag känner mig verkligen lättad. Det kunde ha varit mycket lägre.
Det här är utmärkt. Vi ska göra allt för att Marie når sin fulla potential.
Garanterar ni inte det?
Kan vi göra nåt åt hennes känslo... Hennes känslor?
Det är en vanlig bieffekt. Ju högre frekvens, desto mindre empati.
Det ena brukar ta över.
Ju lyckligare vi är, desto mindre bryr vi oss.
- Och ingen blir lyckligare än Marie. - Nej, det verkar inte så.
Men det finns saker vi kan prova. Kunskap styr ju ödet.
Jag vill inte att hon blir ett experiment.
Vi vill att hon får vänner. Och har roligt.
Att hon blir förälskad. Och får leva ett normalt liv.
Jag är ledsen, men ni måste förstå att det inte kommer att bli möjligt.
Stanna till här om du vill hitta sann kärlek.
- Hej, miss Anderson. - Hej, Marie.
Nu har jag stannat till här.
Apparaten analyserar exakt frekvens.
Jag har utvecklat ett sätt att läsa av vågformen effektivare än tidigare.
- Har du patent? - Självklart.
Den gör korshänvisningar av män och kvinnor med kompatibel resonans.
Det är ett litet test. Några lärare lät mig testa dem i morse.
- Definierar du sann kärlek så? - Så definierar naturen sann kärlek.
De med lägre frekvens behöver minst 700 signifianter.
Självklart. Det är deras instinkt att repellera snarare än att attrahera.
Vad har du för planer för projektet?
Pappa vill sälja produkten.
Tydligen är folk besatta av att hitta äkta kärlek.
Och du?
Ingen är 100 %, men det finns en med 95%.
Och vem är det?
Mr Thales.
Jaså?
Du kanske ska hälsa på honom. All extra data är användbar.
Apparaten verkar vara användbar. Kan den hitta vänner?
Självklart, fast med andra signifianter.
Har du testat att använda apparaten till det?
Nej. Alla vill vara vän med mig.
Men hur många av dem är dina vänner på riktigt?
- Ingen. - Då måste du göra ett försök.
All extra data är användbar.
Ledsen att jag är sen, jag fastnade i korridoren.
Intressant.
- Hej. - Hej.
- Såg du... - Jag skulle...
- Ja. - Vi behöver inte prata.
Men jag vill det. Vi får nog inte mer än en minut.
Förlåt. Hur är det?
- Hälsningsfras eller fråga? - Hälsningsfras.
- Visst. Hur mår du? - Jag är lite orolig.
- Det kanske inte händer nåt. - Vad gör alla här då?
- Du kan ju fråga dem. - Varför jag?
För att du och jag skapar den mest intressanta reaktionen.
Hur länge?
- 50 sekunder. - Vad händer om det går mer än en minut?
Kvarsittning! För båda två.
- Åtskilda. - De har redan förbrukar sin minut.
- De får inte ses mer. - Varför göra det?
Ni vet vad som händer när ni ses.
Du utsätter Zak för fara. Det är en risk för hela skolan.
Kom nu.
- Gillar du honom? - Det är bara ett experiment.
Det är inget riktigt experiment. Frekvenser ändras inte.
Slösa inte dina känslor på pojken.
Ni två är helt enkelt inte menade att vara tillsammans.
Kunskap styr ödet, miss Anderson.
- Hej. - Hej.
Om det går längre än en minut kanske frekvensen inte är fixad.
- Förlåt? - Du frågade vad som händer efter en minut.
Vi borde prata ändå. Såg nån dig?
Nej, jag tror inte det.
Bra. Då är vi ensamma. Då är risken mindre att nåt händer.
- Hur mår du? - Inte så bra faktiskt.
- Jag har nog fått influensan. - Jag behöver ett mer specifikt svar.
Jag måste notera din fysiska status och dina känslor.
Jag tänkte väl det. Jo...
Jag känner mig spänd och nervös.
Jag har svårt att andas och jag svettas.
- Är du orolig för vad som kan hända? - Delvis.
- Mår du bra? - Javisst.
Jag har en idé.
- Hej. - Hej.
- Vad hade du för idé? - Vi borde ta på varandra.
Du vet, som en del av datainsamlingen.
- Jag kan inte. - Varför inte?
Det förändrar variablerna. Vi har aldrig rört vid varandra.
- Så därför kan vi inte ta på varandra? - Just det.
Det kan bli ett nytt experiment. Ett bättre experiment.
Vad pratar du om?
- Vill du...? - Det är inte så att jag inte vill.
Tänk om det inte bara gällde att samla in data?
Vad menar du?
- Jag måste fråga dig en sak. - Ja?
- Hej. - Hej.
- Vill du gå på avslutningen med mig? - Den är inte förrän nästa år.
Jag får inte så många tillfällen att fråga.
- Vi ska hålla oss ifrån varandra. - Men nu samlar vi inte in data.
- Det här är en dejt. - På en minut?
Jag har varit på kortare dejter. Du vet, låg frekvens.
- Ja. - Ja?
Vi borde ta på varandra också. Tänk på saken.
- Hej. - Hej.
- Var vill du röra mig? - Överallt.
Förlåt. Det där lät fel.
Jag vet att vi inte kan vara tillsammans, men jag måste säga en sak.
Jag älskar dig.
Jag vet att du nog inte älskar mig, men du kanske gillar mig lite.
- Är det en riktig fråga? Ja.
- Nej. - Våra möten då?
- Jag samlade bara in data. - Bara det?
Nej. Jag experimenterade med att flörta.
- Det gör jag inte längre. - Så du känner inget för mig?
Du förstår inte, Zak.
Jag kan inte känna känslor. Det kan ingen förstå.
Jag vet vad de kallar mig. "Maskinen".
Och de har rätt.
Jag älskar inte min familj. Och jag kan inte känna glädje.
Om du ser mig le, skratta eller gråta så låtsas jag bara.
Jag väntar på att det ska kännas på riktigt.
Men det kommer det aldrig att göra. Det är en bieffekt.
En bieffekt. Självklart.
Vi två är helt enkelt inte menade att vara tillsammans.
Jaha. Då har det gått en minut.
Då kommer jag iväg i exakt rätt tid.
Hej.
Den ska finnas om en vecka, men jag kan titta efter.
Titta, den fanns. Det blir 20 pund.
- Vilken tur du har. - Ja, verkligen.
Överraskning!
Grattis på födelsedagen, Marie!
Hej.
Hej. Zak.
Det var längesen.
- Var har du varit? - Överallt.
Sao Paulo, Buenos Aires, Kychi, Kinshasa.
Senast var jag i Vilnius. Nu kan jag svära på 18 språk.
Var ligger Kychi? Jag har aldrig hört talas om det.
Slappna av. Du behöver inte låtsas att du bryr dig.
- Hur mår du? - Hälsningsfras eller riktig fråga?
- Riktig fråga. - Jag är fortfarande en maskin. Trasig.
- Du väntar fortfarande. - Väntar och låtsas.
Men nu tror jag att alla andra gör det också.
- Varför har du kommit? - För att fortsätta experimentet.
- Inget har förändrats. - Inte för dig.
- Vad har förändrats för dig, Zak? - Titta på din klocka.
Över en minut.
Jag kan inte stanna. Men möt mig på Train Shop i morgon kl. 19.00.
Jag tror att jag kan hjälpa dig.
Så roligt att du kunde komma.
- Väntar du samtal? - Ja.
Hur klarade du dig längre än en minut?
- Jag har ändrat min frekvens. - Men det är inte möjligt.
- Kunskap styr ödet. - Har du gjort det?
- Har du hittat en lösning? - Ja.
- Förvånar det dig? - Ja.
- Du har låg frekvens. - Inte nu längre.
Det vi vet om frekvenser är fel. Annars hade vi aldrig träffats.
Du sa att du kunde hjälpa mig.
- Jag kan ändra din frekvens. - Sänka den?
- Den kan ju inte bli högre. - Naturen jobbar hårt för att ge mig allt.
Nästan allt.
Berätta hur det går till.
Okej. Men jag tror inte att du kommer gilla det.
Det är egentligen ett utbyte av energi. Jag kommer att ta ner dig till min nivå.
Det är många processer inblandade, men en involverar att jag rör vid dig.
- Smart. - Den negativa återkopplingen regleras.
Jag måste vara fysiskt nära dig ett tag.
Smart. Hur fort ser jag resultat?
Om det fungerar som jag hoppas, direkt.
- Jag märker att du vill göra det. - Ljug inte.
För Yurens skull. Du kommer att ha känslor för första gången i ditt liv.
Teoretiskt sett, ja. Är det reversibelt?
Det borde vara det. Men det finns inga garantier.
Är det allt?
I stort sett, ja. Men det kanske inte fungerar.
- Du kan få prata om du vill. - Tack.
Det är märkligt att prata med dig utan att ha en deadline.
Eller inte prata.
- Hur är det? - Jag känner mig inte så bra.
Känner?
Att känna sig fysiskt sjuk är inte en känsla.
Men det känns inte så här.
Det är...
Det är så här det känns.
Det känns... Fruktansvärt.
- Jag känner en stor tyngd. - Det är nog bara nervositet.
Det är en stark känsla.
Jag känner... Att jag har fått kontakt med mig själv.
- Hur känns det? - Inte så bra.
Det känns bättre när jag rör vid dig. Varför är det så?
För att...
Uneth!
Du älskar mig. Kanske?
Waya. Naturen gör uppror.
Precis som förut. Ska vi göra nåt?
Nej, det borde lugna sig ju mer tid vi tillbringar tillsammans.
Esa!
- Jag vet vad jag vill prova. - Vad?
- Kyss mig. - På riktigt?
- Jag brukar få som jag vill. - Inte jag.
- Jag gillar henne. - Du gillar ju alla.
- Hon ler mot mig. - Hon ler ofta.
Jag tror att jag har fått fel.
Här är en vän till mig. Isaac-Newton Midgeley.
Zak. Hej.
Det är inga bra nyheter, och vi kan inte tvinga er till ett beslut.
Men vi rekommenderar starkt-
- att Zak placeras i en skola som kan ta vara på hans potential.
För att han enligt dig inte har nån potential.
Men en specialskola?
Kan man inte göra nåt?
Jag förstår att det är svårt.
Men du och Zak måste acceptera att hans frekvens är abnormt låg.
Och? Han får bara lite mer otur.
Mrs Midgeley. Jag vill förtydliga en sak:
Zaks har en negativ frekvens.
Det är mycket ovanligt, men det betyder att han är helt i otakt med världen.
Otur är bara förnamnet. Han kommer aldrig att vara på rätt plats i rätt tid.
Han kommer aldrig att passa in, förutom med andra som är som honom.
Han hör inte hemma här längre. Det är bara vetenskapliga fakta.
- Han har talang! - Han är ett geni.
Som tyvärr omges av underbarn.
Vi kanske ska fråga Zak vad han vill.
Är det här vad du vill, Zak? Vill du verkligen vara kvar?
- Ja. - Bra. Duktig kille.
Du kommer att behöva extra hjälp.
Det ska du inte vara rädd att be om. Okej?
Kunskap finns i två skepnader:
Induktiv och deduktiv.
Induktiva resonemang rör sig från detaljer till de principer som förklarar dem.
Observation av naturen har auktoritet.
I motsats går deduktiva resonemang från allmängiltig sanning till detaljnivå.
Hej. Är Theo hemma?
Du måste vara Zak. Kom in.
Theo? Zak är här.
- Ingen fara. Jag kommer alltid olägligt. - Inte alls.
Ursäkta röran. Det här med konserter kan bli så stökigt.
Slå dig ner.
Theo har berättat allt om dig.
- Spelar du nåt, Zak? - Nej.
- Såna som jag har problem med takten. - Äsch.
Alla kan spela nåt. Alla.
Allt som behövs är hjärta, själ och lite fantasi. Har du det?
Välj tre toner och spela dem hur länge du vill och i vilken ordning du vill.
- Jag gillar mönstren. - Progressionerna.
- Jag kan se dem. - Då kan du kanske lära dig att spela.
- Hej, Theo. - Vad är det?
Jag har ett projekt i hemläxa. Jag kan behöva lite hjälp.
Då ska vi se. Till att börja med är det här du.
Och det här är Marie.
Du signalerar på en ultralåg frekvens.
Och hon signalerar på en ultrahög frekvens.
Det här händer när ni ses: Ni repellerar som två magneter.
Om du vill ha en chans med Marie måste vi lösa det problemet.
- Får jag kritan? - Vad ser du?
Jag ser ett mönster: O...
X... V.
- Vad är det, Zak? - Förlåt.
- Är du inte klar? - Jo, men...
- Varenda gång, Zak. - Inte varje gång.
- Men ofta. - Skyll inte allt på frekvensen.
Nej, miss.
Det sägs att uppfinningen speglar uppfinnaren.
Och din är en enda röra.
Vad har du, Theo?
Ett simuleringsspel?
En simulering, men inget spel. En reflektion av livet.
- Vems liv? - Allas.
Med vår värld som modell.
En matematisk formel upprepa sig och skapar slumpmässiga resultat.
Min hypotes är att livet inte är slumpmässigt.
Jag tror att en regel styr. En ekvation med handlingar hör ihop.
- Och så fortsätter det så. - Fascinerande.
Livet verkar vara kaos, men styrs av ett oändligt komplext mönster.
- Så du söker livets kod? - Det är inte fulländat än.
Om det du säger stämmer så är vi bara komplexa maskiner-
- utan en själ och definitivt ingen egen vilja.
Förlåt, men är det viktigt?
Okej. Jag godkänner det tills vidare.
Om det stämmer kan du ju berätta vad som ska hända.
Självklart.
Bara de kommande fem minuterna.
Om sju sekunder kommer Nicola-Tesla att komma hit.
Om cirka 31 sekunder kommer Zak att gå över rummet.
Och om exakt två minuter kommer brandlarmet att starta.
Miss Anderson, jag har sett Thomas-Edisons projekt-
-och han har stulit min idé.
- Imponerande. - Tack.
- Miss Anderson... - Du har sagt till henne. Försvinn!
- Miss Anderson! - Inte nu!
Fortsätt, Zak. Det tillhör tydligen spelet.
Vi lämnar de som har låg frekvens.
Jag passerar dem med mediumlåg frekvens.
Och dem med mediumhög frekvens.
Ursäkta mig.
Och dem med hög frekvens.
- Zak! - Hej.
Varför är du inte vid din monter?
- Jag... - Det här är viktigt!
Kom nu!
Du lurade mig nästan. Jag har också humor.
Men jag är besviken på att du leker istället för att ta mässan på allvar.
Det är ingen lek.
Hej.
- Hej. - Vill du ses efter skolan?
- Tacka mig nu. - Tack.
Det var det bästa jag kunde åstadkomma så fort.
Om nåt kan ändra din frekvens så är det denna.
- Äntligen är jag attraktiv. - Bara för metall.
- Det är en oturlig bieffekt. - Allt är bieffekter.
Hela mitt liv är en enda bieffekt.
- Tror du att det fungerar? - Nej.
- Har ni metall på er? - Vi vill bara se experimentet.
Förlåt att jag är sen. Jag fastnade i korridoren.
Hej.
Det senaste receptet.
- Tacka mig. - Tack.
Och försök att inte spy.
Bra, vi är ensamma. Hur är det?
Det är inte så att jag inte vill att vi tar på varandra.
En dejt på en minut?
Ja.
Jag älskar inte min familj, och jag kan inte känna lycka.
Om du ser mig le, skratta eller gråta så är det inte på riktigt.
Jag väntar på att känslorna ska bli verkliga. Men det blir de aldrig.
Det är en bieffekt.
En bieffekt? Självklart.
Titta där. En minut. Jag går i exakt rätt stund.
Vi två är helt enkelt inte menade att vara tillsammans.
Ironi.
Den indirekta presentationen av en motsägelse mellan handling/uttryck-
-och sammanhanget det uppstår i.
En ironisk partikel.
En fysisk manifestation av ironi som finns i alla atomer i universum.
Men mina resultat hittills indikerar-
- att de ironiska partiklarna bara aktiveras av hjärnan när vi vill nåt.
På så sätt formas...
en önskekedja.
- Men endast av en viss typ av person. - En person med låg frekvens?
Ja, min forskning indikerar att de är de enda som är mottagliga för ironi.
Ligger inte ironi i betraktarens öga?
Ja, men åskådaren inkluderar individen.
Därav önskekedjan.
I vardagligt tal är det därför de aldrig får vad de vill.
Men min hypotes, och syftet med forskningsanslaget som jag hoppas på-
- är att det är möjligt att omvända effekten.
Det psykiska förändrar det fysiska.
Allt handlar om mönster.
Första stadiet är att vilja en sak och att sen acceptera ironin.
Sen ändrar man önskekedjan.
Förlåt att jag lägger mig i, men det låter som om att du vill lura ödet.
Och jag tror inte att det är möjligt.
Men det gör jag, sir.
Hej, Theo här. Du vet hur det går till.
Hej, det är jag. Jag känner för att spåra ur i kväll.
Så allt du kan bidra med uppskattas.
- Dr Zak. - Dr Theo.
En påse tillbehör. Tacka mig.
Vad står på menyn?
De senaste testsubstanserna från labbet.
Alla med mycket intressanta biverkningar.
För biverkningar.
Skål för biverkningar.
- För mycket te. - För mycket...
Myden... zobi... tritat.
- Nån förändring? - Inte än.
Ge mig tre till.
- Förlåt. - Då så.
Så vi blandar tre pyridinkarboxamid-
-med tetra-cotinate-tryptothol.
Vad var det?
En skiftning.
- En skiftning uppåt. - Är du säker?
Ja! Men den varade inte länge.
- Effekten borde vara i timmar. - Det kanske inte är substanserna.
Ytterligare en variabel. Men vad har förändrats?
Vi repeterar de senaste 60 sekunderna.
- För mycket te. - För mycket myden-zobi-tritat.
- Nån förändring? - Inte än.
Ge mig tre till.
- Förlåt. - Så...
Vi har blandat tre pyridinkarboxamid-
-med tetra-cotinate-tryptothol.
Tryptothol.
Cotin...
Ljudvågor.
Men ljudvågor var det första alla prövade.
Men det är inte bara vågorna.
Det är orden.
Effekten varar bara en kort stund.
Då behövs en finjustering.
Skriv på här. Tack.
Det här är ett första försök. Gå efter 65 sekunder.
Det blir lättare för varje gång.
Victan.
Jag är strax tillbaka. Eller nåt, typ.
Victan.
Hej.
Hej. Zak.
Det var längesen.
- Var har du varit? - Överallt.
Sao Paulo, Buenos Aires, Kychi, Kinshasa.
Men senast var jag i Vilnius. Nu kan jag svära på 18 olika språk.
Var ligger Kychi? Det har jag aldrig hört talas om.
Slappna av. Du behöver inte låtsas att du bryr dig.
- Solas. - Solas.
Så roligt att du kunde komma.
- Väntar du samtal? - Ja.
Hur klarade du dig längre än en minut?
- Jag ändrade min frekvens. - Men det är inte möjligt.
Kunskap styr ödet.
Har du gjort det? Har du hittat lösningen?
Ja. Förvånar det dig?
Ja. Du är en lågfrekvent person.
Inte nu längre.
Allt vi vet om frekvenser är fel. Annars hade vi aldrig träffats.
Du sa att du kunde hjälpa mig.
- Jag kan ändra din frekvens. - Sänka den?
- Den kan ju inte bli högre. - Naturen jobbar för att jag ska få allt.
- Nästan allt. - Berätta hur det går till.
Det är...
- Oka. - Oka.
Jag tror inte att du kommer gilla det. Det är ett utbyte av energier.
Jag kommer att ta dig närmare min nivå.
Det är många processer som arbetar samtidigt.
Men en av dem involverar att jag vidrör dig.
Smart.
Den negativa återkopplingen kommer att reglera sig själv.
- Men jag måste vara fysiskt nära dig. - Väldigt smart.
Hur fort ser jag resultat?
Om det fungerar som jag tror så ser du resultat direkt.
- Jag märker att du vill göra det. - Ljug inte för mig.
- Yuren. - För Yurens skull!
Du kommer att ha känslor för första gången i ditt liv.
Teoretiskt sett, ja. Är det reversibelt?
Det borde det vara, men det finns inga garantier.
- Är det allt? - I stort sett, ja.
- Men det kanske inte fungerar. - Du får prata om du vill.
Tack.
Det känns märkligt att prata med dig utan att ha en deadline.
Eller inte prata.
- Hur mår du? - Jag känner mig inte så bra.
- Känner? - Att må fysiskt illa är ingen känsla.
Men det känns inte så här.
Det är... Fruktansvärt.
- Jag känner en enorm tyngd. - Det är nog bara nervositeten.
Howell.
Det är en stark känsla.
Jag känner att jag har fått kontakt med mig själv.
- Hur känns det? - Inte så bra.
Men det känns bättre när jag rör vid dig.
Varför är det så?
För att...
- Uneth. - Uneth.
Du älskar mig.
Kanske?
- Waya. - Waya?
- Naturen gör visst uppror. - Som förr.
- Ska vi göra nåt? - Nej.
Det borde lugna sig ju längre vi är tillsammans.
- Esa. - Esa.
- Jag vet vad jag vill prova. - Vad?
- Kyss mig. - På riktigt?
- Jag är van att få som jag vill. - Inte jag.
Vill du komma in och ta på mig lite till?
Får jag?
- Tror du kanske... - Ja?
Att du kan skynda på lite?
Jag vill att det ska bli speciellt.
Tror du att jag är oskuld? Jag har genomfört många experiment.
Och vad kom du fram till?
Att ha sex är som att onanera, fast med nån annan.
Det hoppas jag verkligen inte.
Du är oskuld. Självklart.
Jag har inte genomfört så många experiment, men jag har pluggat hårt.
Mentha.
Öppna den.
Förlåt.
Det är ingen fara. Vi uppfostrades till att vara enormt nyfikna.
Öppna den.
Jag förstår inte.
Är det nåt slags kod?
Ibland är streck bara streck.
Jag har en IQ på 210.
Jag behövde aldrig föra anteckningar.
Men jag ville slippa titta på folk, och slippa bli uttittad själv.
Det är ögonen.
Jag har aldrig kunnat läsa av människors ögon.
Om de ser in i mina ögon för länge så förstår de...
- Var det vårt tåg? - Välkommen till min värld.
Mår du bra?
Jag har aldrig fått vänta på ett tåg förut.
Det är inte bara dåligt.
Så, vart ska vi åka?
- Min flicka. - Pappa.
- Min flickas kamrat. - Ursäkta röran.
Vi håller på att renovera.
Så Zak, hur har du haft det sen du slutade skolan?
Är det en riktig fråga eller kallprat?
- Kallprat. - Väldigt bra, mrs Fortune.
Du kan kalla mig Hedy, Zak.
- Och du, Hedy? - Bara bra, tack.
Vad är det här? Sen när började vi med kallprat?
Sen du tog hem en pojke.
Fråga honom.
Ni håller väl inte alls på att renovera?
Ni tror att nåt farligt ska hända.
Ni tror inte att Zak har löst nåt eftersom han är lågfrekvent.
- Vi är bara försiktiga. - Ta det lugnt. Inget kommer hända.
Sen kan vi prata om varför.
Hur gjorde du det?
Jag forskade lite själv för länge sen när Marie var liten.
Det verkade omöjligt.
- Ord. - Ord?
- Rätt ord. - Magiska ord?
Det tycker vi. Jag och Theo.
Ni minns väl Theodor-Adorno? Han har hjälpt mig.
Vi har uppräckt en länk mellan synaptisk funktion och resonans.
Tanken påverkar frekvensen.
Tänk "lycka" så blir du lycklig?
Inte riktigt. Synapserna måste manipuleras på ett visst sätt.
De här föreställer dig. Med hög frekvens.
Och det här är världen.
Och det här är jag.
Och orden gör detta:
Tja, det där har aldrig hänt förut.
- Att nån spiller vatten? - Marie har aldrig spillt nåt.
- Vad har du gjort med min dotter? - Det jag sa till honom att göra.
Låt mig förklara.
Jag och Marie. Orden fungerar så här:
Du stjäl människors frekvenser.
Det är bara fysik. De skapar balans i miljön.
Men i verkligheten händer det här:
Både vibrationerna från ljudvågorna och själva orden skapar effekten.
Det är en ny typ av kvantmekanisk sammanflätning.
Mentala och fysiska processer som arbetar samtidigt.
Som dominobrickor.
Det som påverkar en person påverkar nästa och så vidare tills...
- Hela världen. - Han är den enda som kan göra mig normal.
Och jag är den enda som kan göra honom normal.
- Det är onaturligt. - Men reversibelt.
Naturen återställer sig själv fort.
Ett enda ord kan förändra världen.
Inte ett. Naturen behöver ständig gödning.
- Du måste fortsätta säga orden. - Ja.
Men allt mer sällan.
För att du är en lågfrekvent person i en högfrekvent kropp.
- Ett virus. - Ordet förhindrar avvisande.
Ja, men orden förändras hela tiden precis som världens förändras.
Vi har skapat en grov ljudskiss.
Hur bevakar ni förändringarna?
Det är en utveckling av Maries frekvensanalysator.
Den mäter frekvensen i rummet och formulerar ett ord som balanserar miljön.
Den är inte helt klar.
Får jag?
Om världen låter sig hänföras så är detta nyckeln.
- Inser du vad du har gjort? - Gjort mig lycklig.
Det här kan vara världens viktigaste upptäckt.
- Det är mycket vi inte vet om den. - Oddsen jämnas ut.
Tänk om alla hade en sån här.
Då skulle det finnas sann balans i universum för första gången.
Inga fler krig. Och rättvisa åt alla.
Har du tagit patent?
Hej, Theo här. Du vet hur det går till.
Hej, det är Zak. Goda nyheter: Vi har ett möte på Fortunes labb.
Ring mig när du hör det här.
Den är väldigt liten. - Zak, kom in.
- Du känner mitt forskningsteam. - Nej, det tror jag inte.
- Nicola-Tesla Hertz. - Nicola-Tesla. Herregud.
Och Thomas-Edison Gates. - Slå dig ner.
- Hur känns det? - Jättebra.
Vi har försökt utveckla Maries analysator i många år.
Så vi vill gärna veta hur du gjorde.
Det är faktiskt Theos förtjänst.
Det underlättar om man håller den mot subjektet i 45 graders vinkel.
Men han skötte hårdvarorna.
Jag tror att jag älskar dig.
Det är så obalans upptäcks och formar ett ljud.
Men vi vet inte varför orden verkar bestå av två stavelser.
Jag tror att jag älskar dig också.
Jag behöver bättre bevisning. Hur uttrycker sig kärlek?
Jag gör vad som helst för dig.
- Vad som helst? - Ja.
- Och du? - Jag skulle inte göra vad som helst.
Stavningen är fonetisk och orden är uppskattningar. Därför behövs snäckan.
Här blir ordet rala.
Hittills har inga ord varit omöjliga att uttala för en människa.
Men det är mycket vi ännu inte känner till.
- Så du gör inte vad som helst? - Nej.
Onrol. Skulle du inte ens knäböja och kalla mig härskare?
Min härskare.
Hör upp! Den har kommit.
Vänta bara tills den här kommer ut på marknaden.
Varför gjorde jag så? Jag var tvungen.
Vad vill jag inte göra?
Jag vill inte lämna det här rummet.
Jag vill inte åka flygplan.
Vad skulle du normalt sett inte göra?
Jag sa ju att jag gör vad som helst.
Förstör inte experimentet. Vilka handlingar går emot din natur?
- Alla typer av våld. - Underbart.
Kera. Slå mig hårt i ansiktet.
Det måste vara kärlek.
Det här verkar vara en bieffekt.
Vi kategoriserar dem som justeringar för tillfället.
Säger man nåt av orden till en person så gör de vad man ber dem om.
- Vad som helst? - Det behöver inte ske på en gång.
Påverkan kan ske under kort, mellan eller lång tid.
Orden får neurotransmittorerna att arbeta ihop och gör förslaget oemotståndligt.
- Hur då? - Det vet vi inte.
- Finns det ett mönster? - Nej.
Inget förutom att orden alltid står sist på listan.
Överallt. Sao Paulo, Buenos Aires, Kychi, Kinshasa.
- Jag kan inte förklara det. - Jag kan svära på 18 olika språk.
- Han måste veta, han ljuger. - Synapserna måste manipuleras.
Nej! - För Yurens skull, du får känslor.
- Vi kanske har fel uppfinnare. - Nej. Var är Theo?
- Jag vet inte. - Han vet ingenting alls!
- Han är lågfrekvent! - Uneth.
Vi får lägga ner lanseringen, oavsett vem skaparen är.
Du älskar mig.
Nej.
Han gjorde det. Han fick mig att känna så här.
- Han sa... - Va?
Han beordrade mig att älska honom.
Det måste ha hänt oavsiktligt.
Det måste vara en bieffekt. Jag sa första ordet på listan.
Ni måste tro på mig!
Om vi tror dig så är du bara en tursam dåre.
I annat fall är du ett lögnaktigt geni.
Jag hoppas att du förstår ironin.
JUSTERINGAR
- Hej, Theo här. - Var är du?
Bieffekterna.
Vad har du gjort?
Du måste skriva på. Det här måste tystas ner.
- Jag vill träffa Marie. - Det tror jag säkert.
Säg till henne att jag kan reda ut det här.
Kan du det?
Snart återgår allt till det normala igen.
- Du har ringt... - Marie-Curie Fortune.
Hon kan inte ta ditt samtal just nu. Lämna ett meddelande efter pipet.
Hej, Theo här. Du vet hur det går till.
Om du söker äkta kärlek, stanna till här.
Tack.
Kontroll pågår.
Tre matchningar hittades.
Helen Malzin. Ålder: 85 år. Plats: Tyskland. Status: Ensamstående.
Vill du skapa kontakt?
Laura Warwick. Ålder: 34. Plats: England. Status: Gift.
Vill du skapa kontakt?
Ana Della Matta. Ålder: 24 år. Plats: USA. Status: Avliden.
Vill du skapa kontakt?
Lysig.
- Vad... - Snälla, säg inget.
Bli inte rädd. Vi är bara en lokal myndighet.
Inte en av dina. En av våra.
Vi måste ställa tre frågor. Nicka för "ja" och skaka på huvudet för "nej".
Momiad. Har du stulit teknologin?
Sera. Har du läckt ut programeringen?
Visten. Har du några som helst planer på...
att manipulera världen?
- Du får prata nu. - De där orden...
- Fick de mig att tala sanning? - Ja.
- Hur vet du att de fungerar? - Jag har gjort det förut.
Vad säger du om att bli anställd?
Arbetstiderna är hemska, men du får gratis mat och logi.
Från och med nu jobbar ni för staten.
Därför omfattas ni av tystnadsplikten.
Er uppgift är att hitta och eliminera det hot-
- som teknologin, eller "Manualen", innebär för vårt land.
Framför er har ni en mapp med all information vi har om ämnet.
Och en historisk redogörelse för vad som hände senast allmänheten kände till den.
Ni har ramlat över en väldigt gammal teknologi.
Det mesta har gått förlorat.
Kvarlevorna har hållits topphemliga och har analyserats i årtionden.
Tyvärr med liten framgång.
Oundvikligen har vissa fragment upptäckts av allmänheten.
Då börjar kaoset.
Ni har väl hört talas om trollkarlar och häxor?
Kontrollen av teknologin var det som la grunden till de styrande klasserna.
Det har också varit den största utlösande faktorn till krig fram till år 1066.
Vi vet inte varför.
Från är 1100 sjönk effekten av systemet.
Det senaste datumet för lyckad användning var runt 1760.
Vi vet inte varför.
Nu finns den där ute igen.
Tack allihop.
Jag är säker på att ni hittar ett sätt att stoppa den.
Följande gäller: Om du uttalar, eller yttrar en del av ett ord som är okänt-
- så kommer du att gripas, tystas och eventuellt anklagas för landsförräderi.
Thomas, du söker efter fysiska lösningar. Nicola tar lingvistiska lösningar.
Marie och jag tittar på själva programmet och ser om vi kan hitta ledtrådar.
- Jag då? - Du jobbar inte för mig.
Du får göra vad du vill.
Vad säger ni om...
Kanske. Men om vi...
Jag förstår att det här låter löjligt simpelt.
Men varför inte arbeta på en öronpropp?
Det där gör det bara värre. Vi behöver nåt sånt här:
Nej, ni har fel allihop. Det behövs nåt sånt här:
Det blir väldigt farligt, min flicka. I den hastigheten.
Det måste gå fort. Ju snabbare det är över desto bättre.
Vad sägs om...
Det skulle funka.
För att majoriteten av alla människor skulle dö.
Varför... Skapar vi inte en anti-manual?
- Det skulle ta årtionden. - Jag menar inte en riktig.
Det stora problemet är att folk tror att manualen fungerar.
- Panik skapar kaos. - Ett slags placebo.
Vi vinner tid på det.
Eller så kan vi ge ut kopior av manualen och sen misskreditera alltihop.
- Det är väldigt slugt. - Ja.
Men om det fungerar borde vi göra så.
Det borde gå att använda manualen för att övertyga folk att inte använda den.
Det vore som vaccinationer i skolan. Man instrueras att inte använda den.
Eller att glömma den.
Vi borde lösa det riktiga problemet: Manualen. Inte symptomen.
Spelar det nån roll? Fungerar det så...
Det finns säkert en väldigt enkel lösning som vi förbisett.
Naturen arbetar med mönster. Motgiftet finns ofta nära sjukdomen.
Som brännässlor och skräppväxter.
Det kanske finns ord som fungerar som motgift.
Kära nån.
Vi kallar dem för genvägar.
De behöver inget kommando. De är ett kommando i sig själva.
Vad gör de?
Får jag uttala nåt av dem, mr Bridges?
Kommandona är harmlösa och inget effekt varar inte mer än nån minut.
Okej.
Korlo.
Det betyder "sitt".
De andra betyder "stanna" och "gå".
Vi verkar ha hittat grundläggande kommandon.
Effekterna är kortvariga och kan inte användas två gånger inom en timme.
Det går att åstadkomma stor skada på en timme.
De orden är förbjudna nu.
Kände du till det här?
- Hej. - Hej.
Jag tänkte... På det du sa förut om att övertyga folk att inte använda manualen.
Säg till mig att jag inte har några känslor för dig. Justera mig.
- Får du ha den där? - Till experiment.
- Ge mig ett kommando. - Jag vet inte hur man gör.
Jag behöver nog inte göra så mycket. Du blir nog dig själv snart.
Det är jag redan. Jag känner redan mindre.
Men inte för dig.
- Rör mig inte. - Jag kan fixa det här.
Jag vet.
Jag älskar dig.
Men bara för att du sa åt mig att göra det.
Visst är det grymt?
- Du kanske hade älskat mig ändå. - Det får vi aldrig veta nu.
- Är det viktigt? - Man måste ha val.
- Måste man? Om det fungerar... - Gör det!
Gör det för min skull.
- Nån annan kanske kan göra det. - Nej, jag har försökt. Det måste vara du.
Jag säger det sista ordet på listan. Men jag vet inte om det fungerar.
Endel.
Du älskar inte mig.
Inget har förändrats.
Tiden är ute. Jag vill prata med mr Midgeley i enrum.
- Två minuter. - Vi är inte ämnade för varandra.
Nej, det är du som inte är ämnad för det här.
Kan du bekräfta att det här är ditt arbete?
- Ja. - Våra experter har tittat på det.
- Och? - De tycker att det är briljant.
Men det är dags att du lägger ner.
Du har en tydlig historia av att vara besatt av manipulation i bagaget.
- Nej, bara ironi. - Du får under inga omständigheter prata.
Medan vi beslutar vad vi ska göra med dig.
- Men... - Under inga omständigheter.
KUNSKAP STYR ÖDET. VAD VET JAG?
INGENTING.
DU ÄR EN LÅGFREKVENT PERSON.
DU BEHÖVER HJÄLP.
DU ÄR ETT GENI.
SIMPEL.
MÖNSTER.
GAMMAL TEKNOLOGI.
ÅR 1760.
IRONI.
MÖNSTER.
Bieffekterna.
Det är inte möjligt.
Jag vet att jag ska vara tyst, men jag måste få prata med Bridges.
Ingen kommunikation. Annars skjuts du.
Ingen kommunikation. Överhuvudtaget.
Kevet.
Ingen fara. Effekten vara bara i nån minut.
- Zak. - Jag vet.
Det är ditt skydd, eller hur?
Det är därför den alltid finns här.
Har jag rätt?
Ja.
Då måste du hjälpa mig. De låter mig inte prata.
Måste jag?
Jag måste.
De vet att din frekvens har återställt sig själv.
De vet vad som händer när vi ses.
- Smart. - De vet att vi bara behöver en minut.
- Ödet stöter bort dig. - Smart.
- Tänk om de har fel? - De slår in dörren efter 65 sekunder.
- De har fel. - Va?
Inte än. Jag vill inte ta det flera gånger.
Visst är du Theos pappa?
Berätta.
Berätta för mig!
Inte ett ord från nån!
Ner!
Inte ett ord från nån!
- Han vet nåt. - Inget prat!
Vad vet han?
Vad gör du?
Ger er det ni vill ha.
Det Zak har listat ut.
Motgiftet.
Och motgiftet är?
Musik.
Lita inte på mitt ord. Testa ett ord själv.
Korlo.
- Är det nån speciell musik? - Det kan man säga.
Det är Mozart.
Lyssna, mina herrar. Och min dam.
När Mozart spelas är alla på samma frekvens.
En kort lektion. I hemlig historia.
Det var aldrig magi.
Bara "Boken".
Som förlorades hittades, skrevs och skrevs om och brändes.
Och användes för att kontrollera massorna. Sen... Kom musiken.
Vi visste tidigt att musiken hade kraft, att befria oss.
Ni har väl hört talas om "Råttfångaren i Hameln"?
Kompositör. Bokstavligt talat: För att lugna ner.
De första kompositörerna skrev musik så vi kunde kontrollera våra sinnen.
För varje nytt stycke försvagades Boken.
Fram till...
Mozart.
- År 1760. - Hans första komposition.
Det första stycket som gjorde oss immuna mot Boken.
Efter det har det funnits många.
När man känner igen en melodi man aldrig hört - det är en.
Den tar sig in i vårt kollektiva undermedvetna.
Den mesta komplexa musiken stör Boken tillräckligt-
-så att den blir värdelös.
- Varför var det en hemlighet? - Det var det inte.
Det föll bort ur historien.
Det fanns härskare som funderade på att använda Boken igen.
Men massorna ville inte bli påminda om att de bara är mekanismer.
Visst är det komplext.
Mekanismer med knappar man kan trycka på, tyvärr.
Musik kan återställa.
Hur då?
Med melodin.
Vad händer när musiken tystnar?
Den får aldrig tystna.
- Varför pratar du inte med henne? - Jag kan inte.
Det kan du visst.
Det kom som en överraskning.
Vi förväntade oss att hans frekvens skulle ligga över medel.
Men den är exakt på medel.
Med 10 decimaler.
Det är dags för dig att du lär dig mer om vår familjehistoria.
Så varför berättar vi inte för dem?
För att massorna föredrar att vara okunniga.
Vilket placerar dem på samma nivå som deras kusiner i djurvärlden.
Vill ni ha lite mat?
Tacka mig nu.
- Det är kanske inte är ditt instrument. - Men det var ju perfekt.
Vi har spelat i hundratals år, Theo.
Tolkat och utvecklat skalorna.
Var är livsgnistan? Och inspirationen?
Var är spontaniteten?
Om vi är maskiner så är allt förutbestämt.
- Spontanitet är en illusion. - Nej!
Vi har fortfarande egen vilja och en själ.
Vi har fortfarande fantasi.
Theo! Zak är här.
REGEL NUMMER ETT.
REGEL NUMMER TVÅ
REGEL NUMMER SJUTTON
REGEL NUMMER TJUGONIO
REGEL NUMMER TRETTIO
- Vad är det? - En kod. Från Mozart.
Den finns i alla hans verk. Men den är osynlig.
Jag har hela tiden trott att du skrev musik.
Jag tror att det är koden till det som styr allt.
Universum har fötts ur en simpel kod som hela tiden upprepar sig.
Den är oändligt komplex, men väldigt förutsägbar.
Den är inte fulländad, men jag jobbar på saken.
Om det stämmer antas vi bara vara simpla maskiner.
Att vi inte har en själ. Eller egen vilja.
Förlåt. Är det viktigt?
Okej. Jag godkänner projektet nu.
Om det du säger är sant kan du berätta vad som kommer att hända.
Bara fem minuter.
Om cirka fem sekunder kommer Nicola-Tesla att komma hit.
Och om 31 sekunder går Zak över till andra sidan rummet.
Om exakt två minuter kommer brandlarmet att sätta igång.
Två minuter. Inget alarm.
Du lurade mig nästan. Jag har också humor.
Men jag är besviken på att du leker istället för att ta mässan på allvar.
Det är ingen lek.
Tack.
Det är en present. Öppna den.
Du jobbar för hårt. Du behöver en hobby.
- Ett husdjur. - Jag håller med.
- Tacka mig nu. - Tack.
Hej, det är jag. Jag känner för att spåra ur i kväll.
Allt du kan bidra med uppskattas.
- Nån förändring? - Inte än.
Ge mig tre till.
Förlåt.
Jag ser att du har lärt honom nya trick.
- De kommer att fråga dig. - Vilka då? Om vad?
Alla. Kommer att fråga. Be oss om hjälp.
Ur Boken.
De kommer specifikt att fråga dig. Och du kommer att berätta för dem.
Jag önskar att jag kunde säga att det är en gåva. Men jag gör inget.
Alra. Stäng av musiken nu.
Förlåt. Teknik har aldrig varit min starka sida.
Men man vänjer sig så småningom.
Provresultaten har kommit. Ingen av er behöver oroa er.
Det krävs bara en större dos till att börja med.
Zak, du får en kur Mozart och Brahms.
Marie, Pacabel. En gång om dagen.
Så...
Är det jag känner nu verkliga känslor?
Med den kunskap vi har nu har dina känslor inte manipulerats.
Jag kan inte säga mer än så.
Du är helt normal.
För att vara en maskin.
Har du inget att säga, pappa?
Om du har rätt så har du redan upplevt den här konversationen.
Jag kan inte lyssna på allt. Men... Ja.
- Du vet precis vad jag kommer att säga. - Ja.
Berätta då vad som händer.
Så hur känner du dig?
- Som världens lyckligase tjej. - Du är världens lyckligaste tjej.
Jag var det.
Vad tänker du på?
Du kommer säga att du inte tror att jag kommer att fullända ekvationen.
Att egen vilja inte är en illusion.
Och att kreativitet och improvisation existerar.
Jag håller inte med dig.
Men jag är inte intresserad av individuella öden.
Det jag är intresserad av är en universell symfoni.
- Du har alltid fått det du velat ha. - Ja.
- Vad önskade du dig mest av allt? - Känslor.
Att få vara kär.
Så vad säger du? Att naturen skapade dig för min skull?
Nån som kunde ge mig det jag ville ha?
När ekvationen är fulländad kommer jag att veta det verkliga mönstret.
Du undrade vad det skulle göra för nytta. En sak säger jag...
Kunskap är värdelöst om man bara har fragment.
Då kan det inte finnas en sanning.
Alla andra kommer bara att känna till fragment.
Jag är den enda personen som kommer att veta allt.
Tänk om vi inte hade nåt val?
Du undrar om jag inte saknar överraskningar.
Det ska jag berätta. Även om jag vet resultatet-
- så är det fortfarande roligt att se uppvisningen.
Det är väl nu jag tar farväl.
Ja.
Hej.
Hej då.
- Om du har rätt... - Om jag har rätt...
så var det som gav oss vår minut inte kärlek.
Det var ödet.
Det betyder att jag bara är här för att uppfylla dina syften.
Det betyder att allt är förutbestämt.
Ingen frihet. Inget ansvar.
Och kunskap avgör definitivt inte ödet.
Ja.
Spelar det nån roll?
Nej.
Inte för mig.
Inte för mig heller.
Sådär.
Perfekt.
Nu förstår jag.
Subrip: TomTen